Tekstityksen päiväys: 28.07.2006 Versionumero: 1.3
Suomennos: MacMac, LadyGandalf, japamuz, Cartel, Lollipoppi, Dahou
Oikoluku: LadyGandalf
43 vuotta aikaisemmin
- Kiitos. - Olkaa hyvä.
Hyvänen aika!
Rouva Jones, Rosemary Jones?
Pelkkä Rosie, pyydän.
- Onko kaikki hyvin? - Kyllä kiitos.
Tarkistin juuri...
Matka-arkku, suuri nahkainen matka- arkku. Onko se teidän?
Kyllä, se on minun.
Hyvä, kiitos.
Rouva Jones?
Huomenta konstaapelit.
Kaksi paloiteltua ruumista, Rosemary.
Mitä jos kertoisitte keitä he ovat?
Mieheni ja hänen rakastajatar. He suunnittelivat karkaavansa yhdessä.
Sen sijaan ajattelitte tappaa heidät.
Mitäpä muutakaan olisin voinut tehdä.
Rosemary Jones, teidät on todettu syylliseksi taposta.
Taposta! Tehdessänne nämä teot -
kärsitte tilapäisestä mielenhäiriöstä, -
mikä vaikutti vakavasti syyntakeisuuteenne.
Niin ollen määrään teidät vangittavaksi -
mielisairaalan suljetulle osastolle.
Eikä vapautettavaksi, -
ennen kuin todetaan, ettei vankeutenne ole enää välttämätöntä -
- yhteiskunnan suojelemiseksi. - Kiitos.
Olisiko mahdollista saada kupillinen teetä?
Tänään
Little Wallopin pitäjä Asukasluku: 57
Kiitos kun tulitte. Oli hauska nähdä.
- Näkemiin, rouva Martin. - Loistava seremonia, kirkkoherra.
Kiitoksia.
- Kiitos, pastori Goodfellow. - Eipä kestä, rouva Parker.
Vaihtaisin sanasen koskien kukkien järjestelykomiteaa.
- Tietysti. Ehkäpä... - Tänä aamuna.
Rouva Goodfellow ei ole taaskaan seurassanne?
Olen pahoillani. Hänellä on muita kiireitä.
- Ehkä ensi viikolla? - Ehkä.
Hän on todella kiireinen juuri nyt.
Herran pieksut!
Mitä pitää tehdä, että saisi kunnolliset yöunet?
Holly!
- Älä unohda tiistaita. - Anteeksi, se on tiistaina.
Voi Pete parkaa.
Painu hemmettiin. Holly, ala jo nousta.
Holly.
Holly. Tiedän, että olet siellä joten tule heti paikalla ulos sieltä!
- Äiti! Et halua minun tekevän sitä. - Kyllä piruvie haluan.
- Oletko se sinä, Carl? - Ei, hän on Mark.
Hauska tavata, rouva Goodfellow.
- Holly, tämä on täysin hyväksymätöntä. - Olen 17, se on ollut laillista vuoden verran.
Laillisuus ei tee siitä säädyllistä.
Onko kaikki hyvin, rouva Goodfellow?
Kaikki hyvin, rouva Parker.
- Kuulinko minä Hollyn äänen? - Hollyn? Ei.
Huomenta, rouva Parker.
Huomenta.
- Tiedätkö mikä tässä vaivaa minua eniten? - En, mutta kerrot sen kuitenkin.
- Olet älykäs tyttö. - Älykäs, sekä seksuaalisesti halukas.
- Älykäs tietää, miten sen kanssa toimitaan. - Tiedetään.
Voi, Holly. Olimme ennen hyviä ystäviä.
- Nyt kiukuttelet koko ajan minulle. - Koska olet totaalinen niuhottaja.
- Voi teitä. Huomenta kullanmuru. - Huomenta.
Pelkomme osui oikeaan lammen veden kunnosta.
Juttelin vesilautakunnan kaverien kanssa. Se on levää.
Se voi olla yksi kolmesta eri tyypistä, ilmeisesti.
Jotkut ovat myrkyllisiä. He olivat huolissaan pohjavedestä.
He sanoivat sen pahenevan jos asialle ei tehdä mitään.
Moni asia pahenee, jos niille ei tehdä mitään.
- Asiaan palataan vielä perusteellisemmin. - Perkeleen yksityiskohtaisesti, isä.
Ei sanota sitä sanaa näin sunnuntaina.
Isä!
- Hyvä on. - Minne olet menossa?
- Minulla on työt kesken. - Vastahan sinä olit töissä.
Täytyy kirjoittaa puhe kokoukseen: -
"Herran arvaamattomat tiet," -
eikä minulla ole vielä valmiina vasta kun otsikko.
- Näetkö, olet niuhottaja. - Enkä ole.
- Tiedän myös syyn, sinä et saa enää. - Mitä?
- Samasta syystä vihoittelet minulle ja Markille. - Autossa, talomme edessä, sunnuntaina.
- Se saattaa olla ennemmin syynä. - Enpä usko.
- Olet siis oikeassa. - Yleisesti olenkin.
Voinko minä antaa sinulle?
- Petey, oletko ollut siinä jo pitkään? - Holly sanoi, ettet saa enää.
- Voinko minä antaa sinulle? - Petey, hyvin huomaavaista sinulta, -
mutta et voi.
- En ole hyvä tässä. - Vain hieman viritystä, -
hieman Lancen käsittelyä, mutta se on jo toinen tarina.
No niin, Gloria.
- Kerroin, että kaikki riippuu swingistä. - Minulla ei ole hyvä swingi.
Olen eri mieltä. Lyön vetoa, että swingaat todella hyvin.
Tartu varteen, hellästi ja tukevasti.
Levitä jalkojasi. Vähän vielä.
Kumarru hitaasti palloa kohti.
Taivuta polvia.
- Tuntuuko hyvältä? - Kyllä.
Selvä.
- Pidä vain katse pallossa. - Selvä.
- Jätä reikä minun huolekseni. - Selvä.
- Aika hyvä. - Pallosi on karheikossa, -
- mutta tuntui kai hyvältä? - Kyllä.
Jatketaanko?
Selvä.
- Rouva Parker kyseli sinua aamulla. - Yllätys, yllätys.
- Minulta alkaa loppua tekosyyt. - Älä sitten keksi enää.
Tiedän mitä voisit tehdä. Voisit mennä tappamaan tuon kirotun koiran, -
ja käyn siellä kuukauden sunnuntaisin.
Oliko Hollyn olkapäillä aamulla rintaliivit?
Olet puolipäivää meitä muita jäljessä.
Niitä kutsutaan rintsikoiksi nykyään.
Mutta miksi olkapäillä?
Hän pyykkäsi.
Herra Brown?
Herra Brown, täällä on rouva Goodfellow, asia koskee koiraanne.
- Herätitte minut. - Koiranne herätti minut.
- Mitä sanoitte? - Koiranne herätti minut.
- Hän on löytänyt äänensä. - Niin näköjään.
Voisitteko pitää sen sisällä öisin.
- Onko sinulla eväät ja urheilukassisi? - On!
- Isäsi noutaa sinut iltapäivällä. - Mutta isä aina unohtaa. - Eikä unohda.
Huomenna tulee uusi taloudenhoitaja jolle ei makseta unohtamisesta.
- Luulin, että olisit jo urhea menemään yksin bussilla. - Ensi vuonna sitten.
Sanoit noin viime vuonna. Sinulla tulee olemaan hauskaa.
Vielä me kohdataan, Goodfellow.
Kengännauhani ovat auki.
- Kerro minulle, kun olit pieni tyttö. - Olenhan jo kertonut.
Hyvä on.
Pienenä tyttönä asuin isossa pelottavassa talossa.
- Mustien naisten kanssa? - He pukeutuvat mustiin, he olivat nunnia -
pääosin ilkeitä Irlantilaisia.
- Olit siellä, koska olit kamalan urpo. - Ei, olin orpo. Orpo kultaseni.
- Alahan mennä. - Muistuta isää muistamaan.
Lupaan.
- Onko hän jo täällä? - Anteeksi? - Taloudenhoitaja.
Ei, vain hänen matka-arkkunsa. Se saapui kun olit ulkona.
Kaunis vanha kapistus.
Katso tätä. Grace.
- Onkohan se enne? - Ei se on matka-arkku.
Poikasena lukemassani kirjassa oli täysin samanlainen arkku, -
- täynnä aarteita. - Muistathan noutaa Peten?
- En ehdi itse. - Selvä, kirjoitan sen muistiin.
Pitää viedä rouva Applebeen puutarhakeskukseen.
Missä se kynä on?
Katso tätä.
Teit hienoa jälkeä täällä. Gracen luulisi olevan onnellinen.
Tiesitkö, että Lilian ja Brian rakastelivat talonsa jokaisessa huoneessa.
- Heidän talonsa on pienempi. - Niin, mutta he tekivät kaksi kierrosta.
- Olen jo valmiiksi myöhässä. - Mitä puolesta tunnista?
Otat vain liperit pois ja sinusta tulee mies, Walter Goodfellow.
Älä unohda Peteä.
Hyvänen aika, taisin kirjoittaa sen muistiin?
Pete!
Pete?
Walter?
- Hei kulta. Keskustelimme juuri levistä... - Missä Pete on?
Olen pahoillani. Rouva Hallyway soitti minulle uskon kriisistä.
- Hän on kuilun partaalla. - Tiedän kyllä tunteen.
- Näytetään sille. - Tämä ei ole tarpeellista.
Tönäisenkö häntä? Haluatko, että tönäisen? - Ei, älkää.
Lasken kolmeen. Kolme. - Ei!
Aamulla nähdään.
Hyvänen aika, katso itseäsi.
Anna kätesi, niin autan sinut ylös. Olosi näyttää epämukavalta.
- Kukaan ei tiedä missä hän on. - En ymmärrä.
Tuolla hän on!
Kuka helkkari tuo on?
Mitä teet poikani kanssa?
Tule tänne heti.
- Olet varmaan Gloria. - Mene autoon.
Tässä taitaa olla väärinkäsitys.
Totta hitossa tässä on väärinkäsitys.
Grace Hawkins.
- Olette Grace Hawkins. - Kyllä.
- Rouva Hawkins, tervetuloa kyläämme. - Kiitos pastori.
- Olen pahoillani äskeisestä. - Ei se mitään.
Siinä tilanteessa teitte aivan oikein.
- Olisin voinut olla kuka tahansa ja kutsu minua Graceksi. - Pastori!
Rouva Parker, saanko esitellä uuden taloudenhoitajamme, Grace Hawkinsin.
Rouva Parker on puheenjohtaja, kukkien järjestely toimikunnassa.
- Mistä halusinkin keskustella kanssanne. - Näin me tulemme tekemäänkin, -
- mutta Grace on juuri saapunut ja ajattelin... - Metkut...
- Meidän on parempi siirtyä sisälle. Tuo voi jatkua ikuisuuden. - Ovat todella uskomattomia
43 vuotuisen urani aikana komiteassa.
Olen tietoinen ongelmasta.
Tämä on aivan kuin...
- Itsepintainen pikku veitikka? - En kyllä kutsu häntä tuolla nimellä.
Tuuletin huoneen tänään, mutta se on vielä tunkkainen.
Ei suinkaan, tämä on täydellinen.
Aivan kuten kuvittelinkin. Täydellinen koti täydelliselle perheelle.
- Toivottavasti meille tehdään tarjous. - Huumorintajua.
- Pidän siitä. - Sitä tulet totisesti tarvitsemaan.
Taas sinä teit sen.
- Miten saamme sen yläkertaan? - Keksimme kyllä keinon.
- Mitähän se sisältää? - En tiedä, enkä aio kysyäkään.
- Holly! - Haluan vain tietää mitä se sisältää.
Muistoja kultaseni.
Muistoja elämän varrelta.
Sekä muutamia vaatteita.
Olet varmaankin Holly. Oletpa sinä pitkä.
Olet perinyt sen varmaan isäsi puolelta.
- Hän on David. - Hei.
Tämän perheen naiset ymmärtävät hyvännäköisten miesten päälle.
- Holly, kannatko sinä? - Tänne päin.
- Jyrkkä vasen, kultaseni. - Varo, varo.
Anteeksi. Tämä ovi on hyvin kapea.
Varovasti alas. Varo sormia. Tässä on hyvä.
Eiköhän tätä tapausta tulisi juhlistaa muutamalla sanalla.
- Walter. - Vain muutama sananen, Gloria.
Herra, kiitos tästä päivästä.
Kiitos että annoit meille Gracen, joka liittyi -
perheeseemme tänään ja toivottavasti viihtyy kanssamme.
Kiitokset myös Carlille...
- Mark... - David.
Kenet myös juuri tapasimme, -
mutta hän on hyvin... tuota -
- hieno nuori mies. - Aamen.
- Kuka haluaa teetä? - Parasta mennä.
- Kiitos puheesta, Walter. Pastori, herra. - Eipä kestä, Grace.
- Tarkoitin joka sanaa. - Kiitos.
Saat minut hulluksi.
Ei, lopeta.
- Lyhyen ajomatkan päässä on hyvä paikka. - Ei kai siihen vajaan.
- Sinä tiedät sen? - Totta kai tiedän!
Olen pastorin vaimo, Lance. Pitäisi ajaa puoli päivää -
- ennen kuin minua ei tunnistettaisi. - Joten jäädään tähän.
Haluat ensimmäisen kertamme tapahtuvan autossa.
- Haluan edes ensimmäisen kertamme. - En tee sitä autossa.
Minun ikäiset eivät tee sitä autossa. Tyttäreni tekee sitä autossa.
- Tekeekö? - Kaikelle on aika ja paikka, Lance.
- Kuten Meksiko. - Aivan kuten Meksiko.
- Sinne menemme. - Milloin?
Pian, lupaan sen.
Haluan tauon. Tarvitsen tauon.
- Vain pari viikkoa. - Olemme siellä silmänräpäyksessä, -
alastomina, syöden vain rakkauden hedelmiä.
- Lämmintä aurinkoa. - Tequilaa.
Kuumaa salsaa.
- Onko salsa musiikkia vai ruokaa? - Luulen, että molempia.
- Hyvää yötä. - Pieni hyvänyön suukko.
- Oletko hullu? Kaikki näkevät. Tuo on rouva Parker! - Kuka?
Tuskin hän enää näkee mitään.
Teeskentele olevasi taksi ja mene. Ala mennä jo.
- Minä soitan. - Mitä hittoa olen tekemässä?
Toivon, että sinä tiedät, koska minulla ei ole hajuakaan.
Auta armias.
Sinä siis olet Holly.
Nähdään myöhemmin kaunokainen.
Jeesus Kristus.
Löytäisipä jostain kunnon kivenmurikan jolla saisi päätettyä tuon rakin päivät.
Ehkä sitten alkaisin kuunnella sinua.
- Anteeksi säikytinkö sinut? - Ei se mitään. Onko kaikki hyvin?
Tahdoin vain kiittää sinua. Kiitos oikein paljon.
Meidän tässä pitäisi kiittää sinua.
- Hyvää yötä sitten. - Hyvää yötä.
- Tiesitkö, että isäni oli pappi. - Niinkö?
- Sepä yhteensattuma. - Niinpä tunnen heidän pikku oikkunsa.
Tulet kyllä huomaamaan millainen pakkaus Walter on.
- Jätä se vain minun huoleksi. - Voisinpa tehdä sen.
- Suljenko oven? - Kiitos, mielellään.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Clarence!
Clarence?
Missä se hiton rakki on?
Herätys.
Ansaitsit hieman ylimääräistä lekottelua.
Aamiainen on valmiina.
- Voi ei, nukuin pommiin. - Vaihtelu virkistää.
Loistavaa.
- Grace, tämä on aivan loistavaa. - Kiitos pastori. Lisää paahtoleipää?
Aamiainen on päivän tärkein ateria. Tiesitkö sitä Holly?
Muistan hämärästi, että äiti olisi joskus maininnut siitä.
Huomenta.
Tänään on pastorin suuri päivä, joten saat vähän ylimääräistä.
- Se on vain hauskanpitoa, Grace. - Enkö saa puhuttua sinua ympäri?
- Et saa. - Tästä tulee taas minun elämäni kiusallisin päivä.
- Kaikki menee hyvään tarkoitukseen. - Se ei saa siitä vähemmän kiusallista.
- Luulen, että siitä tulee hauskaa. - Hän on uusi, hän oppii vielä.
- Pää pystyyn. - Tarvitsen vain hiukan lämmittelyä.
Huonoa tuuria pastori!
- En voi katsoa tätä. - Holly.
Miksi olla todistamassa, kun hän munaa itsensä koko kylän nähden?
Aivan kuin en saisi sitä tarpeeksi joka sunnuntai.
- Aikamoinen könsikäs, vai mitä? - Mitä?
Tuo miehesi.
Varsinainen atleetti.
Tulen heti takaisin.
- Kannustetaan isääsi, ehkä se auttaa. - Hyvä isä.
Anna palaa pastori.
- Ehkä ensi kerralla. - Anteeksi.
Olin vilkuttamassa. Voi ei.
- Olen pahoillani tuosta. - Tsemppiä pastori.
Rukoile ohjausta, pastori.
Olen pääsemässä jyvälle.
Anteeksi.
- Sattuiko pahasti? - Olen aivan kunnossa.
- Otan vain happea. Olen kyllä kunnossa. - Ei, ei.
- Voin kyllä jatkaa. - Hengähdä vähän.
- Oletko kunnossa? - Olen aivan kunnossa.
- Huonoa onnea pastori. - Kiitos, tein parhaani.
- Ottaisitko teetä? - Kuulostaa hyvältä.
- Käydään hakemassa isällesi teetä. - Kiitos.
Syötä!
- Teillä oli vain huonoa onnea. - Kiitos.
- Sellaista sattuu? - Totta totisesti.
Yritin vain palloa.
Hieno kiinniotto, Walter.
Otit sen vastaan kuin mies. Sen voin kertoa.
- Anteeksi, olemmeko... - Anteeksi, olen Lance.
Tapailen vaimoasi.
- Olen golfopettaja. - Vai niin.
Hän ottaa golfin tosissaan.
Ja tulee aina ajallaan myös.
Hän on siinä oikein hyvä.
- Oli hauska tavata, Walter. - Samoin, Lance.
Aiotko tehdä tästä mahdollisimman tukalaa?
Kaksi miestä heitti vain juttua.
Ei aihetta huoleen. Pitäähän miehen tarkistaa kilpailijansa.
Tämä ei ole kilpailu, hän on mieheni.
Arvaa mitä.
- Juttelin eilen matkaoppaan kanssa. - Niinkö, mitä hän sanoi?
- Milloin lähdemme? - Kaikki on kunnossa.
Tämä on sinulle.
- Minä ajan ja näytän sinulle tien, voit sitten ajaa yksin. - En voi.
- Ei haittaa minulla on vakuutukset. - En osaa ajaa.
Ei ole koskaan liian myöhäistä opetella. Huomenta.
- Oletko nähnyt Clarencea? - Valitettavasti en ole.
Tämä ei ole ollenkaan hänen tapaistaan.
Väliäkö tuolla, sain sentään parhaat yöunet pitkään aikaan.
Jokaisella pilvellä on hopeareunus.
Clarence!
Senkin typerys, missä olet? Clarence!
Pois tieltä!
Tilasin sinulle uuden urheiluasun. Saatanko sinut perille?
- Onko se hyvä idea? - On.
Meksikossa on loputtomiin -
täydellisiä hohtavia valkoisia hiekkarantoja.
Ja mitä teemme loppuelämämme, -
etsimme oman pienen salaisen piilopaikan, -
vain sinä ja minä.
Sitten aion, -
peittää vartalosi kookosmaidolla joka ikinen päivä, -
ja aloitan varpaistasi, -
ja sitten nuolen hitaasti ylös aina pieneen...
Kuulostaa oikein mukavalta. Milloin lähdemme?
Hitto!
- Miten meni? - Hän on kauhuissaan. - Voi Pete parkaa.
Haloo.
Hei Lillian, en voi puhua juuri nyt, mutta voinko soittaa myöhemmin?
- Löysin täydellisen paikan. - Hei.
Se oli vanha ystäväni Lilian.
Clarence!
Clarence, missä olet?
Kerran yöllä hiivimme poikakouluun -
ja strippasimme heille parin ystäväni kanssa.
Se ei ollut mikään perinteinen koulu, vaan uskonnollinen ja filosofinen.
- Sielläkö tapasit Walterin? - Siellä.
Hän oli viimeisellä ja minä ensimmäisellä luokalla. Hän oli jotenkin...
Erilainen kuin muut.
Hän on vieläkin. Hänenlaisiaan ei montaa löydy.
- Painatko sormella tästä? - Miksi on niin, -
kun he lopulta löytävät Jumalan, he menettävät huumorintajunsa?
Haloo?
Lilian, sinä taas.
Missä olet?
Se oli Lilian ja menen hänen kanssaan kaupunkiin lounaalle.
Lilian?
- Haluaisin kovasti tavata hänet. - Totta kai...
Yritän keksiä jotain.
- Heippa. - Hei.
Herran tiet ovat arvaamattomat. Siksi sanommekin: -
Herran arvaamattomat tiet.
Tarkastellaan vaikka Jobia ja mitä hänelle tapahtui. Hän kysyi Herralta: -
Miksi sinä teet tämän minulle?
Jumala olisi voinut selittää, -
mutta hän vain sanoi: "Luota minuun, Job. "
Se oli arvaamatonta.
Jumala? Niin, Walter?
Miltä tuo kuulosti?
Ensinnäkin otsikko haiskahtaa.
Olen pahoillani. En voi olla samaa mieltä Jumalan kanssa siitä.
- Herranjestas, Grace. - En kai häiritse.
Ei, harjoittelin vain kokoukseen.
Todella ajatuksia herättävä.
Taidat tarkoittaa kuiva ja tylsä.
- Mutta niinhän minä olen. - Hölynpölyä.
En ole värähtelevin yksilö.
Vähän vakava, ehkä.
- Siinä osuit naulan kantaan, Grace. - Pastori Goodfellow!
Pastori Goodfellow! Haluaisin puhua kansanne...
- Rouva Hawkins. - Rouva Parker.
Olisiko mahdollista puhua kahden kesken?
Se koskee kukkien järjestelykomiteaa.
Kaikki on menossa huonompaan suuntaan. En ole koko elämäni aikana, -
- en ole koskaan... - Rouva Parker, -
pastori harjoittelee saarnaansa.
Niin, minulla on kokous ihan pian.
Vai niin.
Hyvä on.
Näkemiin, rouva Parker.
- Toivottavasti en... - Et tietenkään.
Hyvänen aika kirkkoherra, olet kiireinen mies, ihmisten täytyy ymmärtää se.
Niin.
- Kyllä. - Nyt.
Siitä saarnastasi.
Niin?
Pidätkö vitseistä?
Vitseistä?
Jumala on tosi väsynyt ja hän sanoo Pyhälle Pietarille: -
Katsos, Peter... Petey, hän sanoo.
Olen ihan lopen uupunut. Olen loman tarpeessa.
Voisitko ehdottaa jotain paikkaa? Niinpä, -
Pyhä Pietari miettii hetken, ja sanoo sitten: Minäpä tiedän, -
hän sanoo, "Miten olisi kuu?"
Jumala sanoo: Enpä usko. Ei, kuussa ei ole fiilistä.
- Tuo on hauska. - En lopettanut vielä. Sitten Jumala sanoo: -
Haluan jotain erilaista. Joten, Pyhä Pietari sanoo: Entä maa?
Jumala sanoo: Ei, menin sinne 2000 vuotta sitten.
Tapasin pienen juutalaistytön, ja siitä puhutaan vieläkin.
Eikö ole hieno juttu?
Näytät kauniilta.
Sinun jälkeesi.
- Fantastista, eikö? - Kyllä!
Liput ovat tuloillaan.
Kulta! Kulta!
- Tämä on sitä! Voi Luoja. Haluan... - Odota!
- Mitä? - Haluan riisuutua.
Hyvä on.
Jumala kaikkivaltias!
Hitaasti, hitaasti.
Jumala kaikkivaltias. Teet minut hulluksi.
- Voi Luoja, mikä tuo on? - Mikä? - Tuo.
- Tämä on rakkausjuttuni. - Tiedän mikä se on.
- Luulin teidän brittien pitävän tällaisesta. - Emme pidä.
Eikö tämä sinusta ole kuuma juttu?
Ei.
Et sulkenut puhelintasi.
Haloo? Mitä?
Kuka helkkari tämä on?
- Tyttö. - En tunne ketään tyttöjä.
- Nyt tajusin, riisun ne pois. - Ei, pidä ne päällä.
Oikeastaan voit pukea kaikki takaisin. Eiköhän tämä riitä tältä päivältä.
Uskonto-vitsit
Hyvä Luoja.
Kikata Jumalan kanssa.
Voi ei.
Mikä ero on rukouksella kirkossa ja rukouksella kasinossa? Kasinossa todella tarkoitat sitä.
Onko kaikki hyvin, kirkkoherra?
On niin hiljaista, Grace.
Ihanaa, eikö?
- Hyvää aamupäivää. - Sinulle myös.
Todella hyvä.
Pakottaako isäsi rukoilemaan sinut illalla?
- Suu kiinni. - Pitääkö sinun rukoilla lapsi Jeesusta?
- Jättäkää minut rauhaan. - Juokse mummosi luo, penska.
- Oletko kunnossa? - Kyllä.
Jos sinulla olisi taikasana, niin mikähän se mahtaisi olla?
- Mikä on lempisanasi? - Lempisanani?
- Parsakaali. - Parsakaali?
Enpä tiedä. Miksipä ei?
Kaikki hyvin, Petey.
Sulje vain silmäsi. Pidä ne kiinni.
Nyt sano taikasana.
- Parsakaali. - Nyt aukaise silmäsi.
Katso mitä tapahtuu.
- Katsokaa, tuolla on Jumala-poika. - Kaikki hyvin.
Olet kuollut, Jumala-poika!
- Jarruni eivät toimi! - En voi pysähtyä!
- Kuka tuo on? - Hän on Billy Martin.
Vanha kunnon parsakaali. Mitä jos söisimme sitä illalliseksi?
Hei, äiti.
Jauho voi olla niin aistillista.
Taivaassa minulta kesti kolme kuukautta löytää hääpappi.
- Kuinka kauan luulet menevän juristin löytämiseen? - Tuo oli hyvä.
Gloria, tulit jo. Tämä on Mark.
- David. - Grant.
Tämä on hyvä. Holly! Tule kuuntelemaan.
Istu alas. Siis -
kirkkoherra pysäytettiin ylinopeudesta, ja poliisi haistoi alkoholin -
ja näkee tyhjän viinipullon matkustajan puoleisessa jalkatilassa.
Ja sanoo: Oletteko juoneet, pastori? Ja kirkkoherra sanoo, -
viattomasti -
viattomasti...
Ja kirkkoherra sanoo viattomasti: -
Vain vettä, konstaapeli. Poliisi katsoo pulloa ja sanoo: -
Viiniltä tuo minusta näyttää.
Viiniä! Kirkkoherra huutaa. Hyvä Luoja, hän teki sen taas.
- Tuo on hauska. - Kyllä, aika hauska, eikös?
Äiti! Äiti!
Billy Martin lähti perääni, mutta Grace oli siellä ja sanoin parsakaali -
- ja nyt hän on kuollut. Billy Martin on kuollut! - Voihan!
- Oletpa sinä ahkera. - Grace, tämä on Grant.
Onko nyt Halloween?
- Vitsit, Grace. Minulla on niitä paljon! - Hyvin tehty.
- Eikö tämä olekin mukavaa? - Billy Martin on kuollut!
Voimmeko jutella? Billy Martin on kuollut?
- Herran Jumala. Ei hän ole kuollut. Hän oli vain tajuton.
Mutta ethän kerro Peteylle, koska hän on niin innoissaan.
- Grace, voisitko tulla katsomaan piirakkaa? - Tietenkin, kulta.
- Se meni päin persettä. - Hänen ei tulisi käyttää tuollaista kieltä.
Jos ymmärsin kaiken oikein. Poikani on päässyt eroon kiusaajistaan.
Miehestäni on tullut koomikko.
Ja nymfomaani tyttäreni on löytänyt leipomisen.
Mitä on meneillään?
Olen pahoillani.
- Olen pahoillani. Herätinkö? - Ei, et ollenkaan.
- Häiritsinkö sinua ja Walteria? - Vaihtelu virkistää.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Joskus miehet kadottavat suuntansa.
Tarkoitan, Walter on suloinen sielu, mutta hän on hiukan -
hidasälyinen, kuten muut miehet.
Olen varma, että loppujen lopuksi hän löytää tiensä takaisin luoksesi.
- Olitko sinäkin naimisissa? - Olin kauan aikaa sitten.
- Kadottiko hänkin suuntansa? - Toisen naisen pienellä avustuksella.
Menetti päänsä hänen vuokseen.
Olisiko sinulla pari minuuttia aikaa?
Istu alas. Näytän sinulle jotain.
Tässä se on.
- Tässä olen kuusi-vuotiaana. - Niin suloinen.
- Olin eläväinen. - Olit?
Tuossa hän on.
- Mikä hänen nimensä oli? - Arthur.
Hän oli hyvin sliipattu.
Olin hulluna komeisiin poikiin. Olin nuori. Olin hyvin nuori.
Liian nuori.
Sitten hän petti.
Ja se siitä.
Walter pettää ainoastaan Jumalan kanssa nykyään.
Siinä tapauksessa hän tulee takaisin luoksesi.
Jumala ei koskaan seiso noin kauniin nuoren naisen tiellä.
Löydätkö takaisin luokseni?
Voisitko?
Clarence, oletko se sinä?
Clarence?
Voi Luoja! Clarence!
- Luuletko hänen löytäneen sen kirotun koiran jo? - Herra Brown on lomalla.
Onko? Minne hän meni?
Luulisin, että jonnekin etelään missä voi oikasta koipensa ja rentoutua oikein kunnolla.
Hei.
Olen valvonut joka yö miettien.
Jos meillä olisi vain yksi mahdollisuus onneen koko elämässämme, -
ettei kenenkään tarvitsisi kuolla koskaan löytämättä sitä.
En ole yksin.
Minä en ole yksin.
Puhuin kaverilleni -
ja Meksiko odottaa.
- Sain määräpäivän huomiseksi. - Mitä?
Kuten sanoin, kun on kyllin nopea...
- Tuo kävi liian nopeasti. Muuta se. - En voi, liput ovat varattu.
- Vaihda liput. - Kulta, ne ovat varattu.
Eikö niitä voi vaihtaa?
Tämä on kaikki mistä olemme unelmoineet.
- Entä hotelli? - Se on täydellinen. - Rannalla, kuten mainitsit?
- Kyllä, tarkoitan kävelymatkan päässä. - Parhaat hotellit ovat rannalla.
Tämä on jotain paljon parempaa kuin hotelli.
Herran pieksut. Se on lomaosake.
Grace! Tässä on Lance, golfopettajani.
- Tässä on Grace, taloudenhoitajamme. - Todella mukava tavata, Grace.
- Gloria on kertonut kaiken teistä. - Oletteko amerikkalainen?
- Kyllä. - Näkyykö se päällepäin?
- Älkää antako minun keskeyttää. - Voi, anteeksi.
Puhuimme juuri seuraavasta sessiosta, -
siis meidän seuraavasta golfin harjoitus-sessiosta.
- Niin, harjoituksista. - Voimmehan puhua siitä myöhemminkin?
Oikeastaan... Minun pitäisi tietää nyt.
- Eikö se voisi odottaa? - Kaikki on vahvistettu.
- Minulla on huoleni. - Minkälaisia huolia?
Haluan olla varma, että meillä on oikea kalusto... Oikeat varusteet.
En ole varma, onko meillä oikea puumaila.
Puhut nyt minulle.
Sinun ei tarvitse olla huolissaan puumailastasi.
Kyllä vai ei?
Hyvä on.
No hyvä.
Oli hauska tavata, Lance.
Oli miellyttävä tavata myös sinut, Grace.
Noin viideltä. Paikassa?
- Tutussa paikassa? - Selvä.
Oikein hyvää ruokahalua leideille.
Hänellä on suurenmoinen swingi.
On vai?
Siitä on 2000 vuotta, kun tapasin tämän sievän juutalaisen tytön, -
ja vieläkin he puhuvat siitä.
Mutta vitsit sikseen. On totta, että -
2000 vuotta myöhemmin, puhumme vieläkin siitä -
siksi, koska se on puhumisen arvoista.
Grace.
Näiden vitsien kanssa asiat alkavat elämään.
- Ne todella alkavat. - Erinomaista.
- Olet hoitanut työsi oikein hyvin. - Kiitos.
Oletko ajatellut seksiä?
- Seksiä? - Niin.
- Kokoukseen tai... - Raamattu on täynnä seksiä.
- Etkö ole pannut merkille? - Raamatussa?
Korkeaveisuissa esimerkiksi.
Ei, vaan siinä on rakkauden kiihkeää ilmaisua hurskaalta mieheltä Jumalalle.
Ei! Se on seksiä.
Niin.
Tässä, jos lukisit uudestaan, pastori.
Laitan sinulle kupin teetä.
"Hän suudelkoon minua suunsa suudelmilla, -
sillä sinun rakkautesi on suloisempi kuin viini. "
"Ja sen hedelmä on suussani makea. "
"Hänen vasen kätensä on minun pääni alla, -
ja hänen oikea kätensä halaa minua. "
"Katso, kaunis sinä olet"
"Katso, -
Kaunis sinä olet.
Kuin punainen nauha ovat sinun huulesi.
Kyyhkyläiset ovat sinun silmäsi huntusi takana.
Suusi on suloinen.
Sinun rintasi ovat kuin kaksi nuorta peuraa, jotka käyvät laitumella liljain keskellä.
Sinun povesi on ympyriäinen malja, josta sekoviini älköön puuttuko.
Sinun uumasi on nisukeko, liljojen ympäröimä.
Olkoot silloin rintasi niin kuin viinirypäleet ja henkesi tuoksu kuin omenain tuoksu.
Avaa minulle, kyyhkyseni.
Sillä pääni on kastetta täynnä.
Tule, rakkaani, lähtekäämme maalle katsomaan, joko viiniköynnös versoo ja ummut aukeavat.
Joko kukkivat granaattipuut. Lemmenmarjat tuoksuvat.
Näytös alkaa!
Tulkaahan setä-Lancen luo.
Ei, älkää. Tulkaa takaisin.
Luoja. Ne ovat kuin ruusunnuput.
Bingo!
- Lance, olet onnenpoika. - Hyvää iltaa.
Hyvää iltaa. Voinko auttaa jotenkin?
- Graceko se oli? - Kyllä.
Oletko nähnyt lompakkoani? Olen tiputtanut sen jonnekin tänne.
Minulla on kynäni, puheeni -
- ja olen todella hermostunut. - Pärjäät hyvin. Ajattelen sinua.
- Hyvä. - Luoja teitä, älkää nyt tässä.
- Näkemiin. - Heippa, isä.
- Heippa, Petey. Heippa, kullanmuruni. - Heippa, isä.
Grace.
Unohditko jotakin, kulta?
- Oletko nähnyt herra Brownia viime aikoina? - En, hän on rentoutumislomalla etelässä.
- Toivon, että kokous menee hyvin. - Kiitos, Grace.
Näkemiin kaikki.
Pastori Goodfellow!
- Pastori Goodfellow! - Rouva Parker.
Kukkien järjestelytoimikunnasta...
Puhun siitä kanssanne ilomielin parin päivän päästä, kunhan palaan.
Ymmärrän.
Huomasin, että taloudenhoitajallanne -
oli suuria ongelmia autonsa kanssa eilen illalla.
Autonsa kanssa?
- Tuo ei ole Gracen auto, rouva Parker. - Eikö?
Olen nähnyt sen useasti siellä.
Ensin luulin sen olevan taksi.
Jäähyväiset eivät ole koskaan helppoja, mutta eivät ne kestä ikuisesti, kultaseni.
Hei, minä täällä. Kello on yli viisi ja minä olen täällä, mutta sinä et.
Hassua oikeastaan, koska tulin tänne vain kertomaan, -
että en ole tulossa, mutta taisit päihittää minut siinä.
Ehkä olet jo siellä jonkin tytön kanssa, jota et tunne.
Vietä hyvä elämä, Lance.
Siinähän sinä olet.
- Illallinen on kahdeksalta. - Hän ei sitten eilen ilmestynyt?
- Mitä? - Amerikkalaisesi.
Golfopettajasi, harjoittelusi.
Hän ei tullut, koska oli sairas.
Hän vihelsi suhteemme poikki.
Sinun on parasta nähdä tämä!
Äiti!
Luoja.
Jumalan Mysteeriset Tiet. Mielestäni tuo on hyvä otsikko, pastori Goodfellow.
- Pidän siitä todella. - Niinkö? Kiitos.
Hekin pitävät siitä, olen varma.
- Katson sen sisään. - En usko, -
- että se on oikea tapa. Holly! - Oletko koskaan katsonut tämän sisään?
- En. - Aivan.
Odota.
Gloria, oletko täällä? Holly? Oletteko siellä ylhäällä?
Helvetti!
Haloo? Oletteko täällä?
Selvä sitten.
- Ole kiltti ja vastaa, Lance. - Kuka on Lance?
Täällä taas. Miten tämä toimikaan? Vastaamatta jääneet puhelut, paina vihreää.
Haloo?
Tässä Grace. Voisitko tulla pois sängyn alta?
Tulossa.
Mukava nähdä uusia kasvoja täällä tänään. Tiedän monen tulleen kaukaa, joten -
kiitos siitä. Ja joitakin vanhoja ystäviäkin, Morgan. Hyvät tulokset rugbyssa viikonloppuna.
Nyt vakavampiin asioihin, avajaispuheeseen.
Haluaisin esitellä pastori Walter Goodfellowin Little Wallopin seurakunnasta!
Hyvää iltaa.
Hyvää iltaa, herrasväki.
Naiset ja herrat.
On kunnia -
pitää avajaispuheenvuoro täällä kokouksessa, -
ja aiheeni on "Turskan Mysteeriset Tiet".
"Jumalan Mysteeriset Tiet. "
Olen pahoillani, olen varma että turskallakin on mysteeriset tiensä.
Mutta tutkimattomat ovat Jumalan tiet ja niistä tahdon tänään puhua.
Turskien on vain odotettava omaa kokoustaan.
Joten, tutkimattomat Jumalan tiet.
Olen iloinen, että voimme käydä tämän pienen juttutuokion.
- Mitä olet tehnyt Lancen kanssa, Rosemary? - Pidän enemmän nimestä Rosie.
Se tuo mieleeni lapsuuteni.
Mitä olet tehnyt Lancen kanssa, Rosie?
- Kuka helvetti Lance on? - Aivan, no -
se on kysymys. Katso kun, Lance...
Lance tekee filmejä.
Laitatko tämän päälle, kultaseni?
Näytös alkaa.
Tule Lance enon luokse.
- Kuka helvetti tuo tyyppi on, tapan hänet! - Se ei ole tarpeellista, kulta.
- Luoja, ne ovat kuin ruusunnuput. - Mitä?
Ei aivan sellainen kaveri, jonka kanssa olisit ollut onnellinen loppuelämäsi.
Älä vaihda puheenaihetta, sinulla on kuollut mies takakontissasi!
Ei minun takakontissani, se on hänen oma autonsa.
Eikä se ollut mikä tahansa mies, vai mitä?
Hän oli sinun rakastajasi.
- Oliko hän rakastajasi? - Yritä ymmärtää, äitisi oli erittäin onneton -
ja yksinäinen.
Isäsi on kiireinen mies ja kun tämä komea amerikkalainen tulee, -
korostuksineen ja swingeineen, sellaista en olisi hyväksynyt ollenkaan.
Et voi kulkea tappamassa ihmisiä, vain koska et hyväksy heitä.
Lääkärinikin tapasi sanoa aina noin, siitä emme olleet koskaan samaa mieltä.
Joka tapauksessa, tempauksesi pilaa koko perheen!
Et voi odottaa minun vain istuvan ja olla tekemättä asialle mitään.
- Sillä ei ollut mitään tekemistä kanssasi! - Sillä oli kaikkea tekemistä kanssani.
Se on vähintä, mitä äiti voi tehdä tyt...
Tyttärelleen.
Se on toinen asia, mistä meidän pitää vähän jutella.
He lähettivät minulle kuvia yhä uudelleen, nunnat.
- Tässä on äitisi, kun hän oli sinun ikäisesi. - Näytät upealta, äiti.
Emmekö unohda pienen asian, ruumiit?
Kuinka tiesit muista ruumiista?
- Mistä muista ruumiista? - Et tiennytkään muista.
Mistä muista ruumiista?
Vain herra Brownin koira.
Ja herra Brown.
Tapoit myös heidät?
Tein sen sinun takiasi, kultaseni.
Oma äitini...
Olen odottanut niin kauan, että kutsuisit minua siksi.
Mitä nyt teemme?
Ja kun minulta kysytään, miksi pastorit aina vastaavat kysymykseen -
toisella kysymyksellä? Vastaan aina, -
miksi emme vastaisi?
Mutta loppujen lopuksi, se mihin tämä kaikki johtaa, -
on kuinka hoidamme ongelmat, jotka meidän on elämässä kohdattava.
Joskus on vain kyse aloittamisesta, -
päätöksen teoista, -
ymmärtää muitakin, löytää ratkaisu -
ja käsittää se.
Mutta joskus, se on jotain vähemmän kouriintuntuvaa.
Joskus se tarvitsee vain hiukan armoa.
Hiukan Jumalan armoa, -
ja tuntuu kuin kaikki ongelmamme olisivat vain pyyhkäisty pois.
Pitäisikö meidän vaatia Luojalta selitystä?
Kyseenalaistaa hänen metodinsa?
Vai pitäisikö meidän vain nauttia eduista?
No, -
en usko Luojan tahtovan meidän kyselevän liian paljon.
Jesaja, luku 55, jae kahdeksan.
Minun tieni, ei ole sinun tiesi.
Ja uskoisin hänen tarkoittaneen tällä, -
Olen arvoituksellinen, kaverit.
Eläkää sen kanssa.
Kiitos erittäin paljon.
- Jeesus, en voi tehdä sitä. - Ei se mitään.
En paloitellut häntä tai muuta karseaa, minne olet menossa?
- En tee sitä. - Mutta en osaa ajaa.
- En mene autoon. - Minä olen aloittelija.
- Tarvitsen jonkun mukaani. - Uskoisin, näissä olosuhteissa -
normaalit säännöt eivät päde. Grace, odota.
- Kuka se on? - Rouva Parker.
Taidan joutua käyttämään lampea uudestaan.
Uudestaan?
En tahdo tietää, menen sisään ja tee sinä mitä pitää.
Ja luulin orpona olemisen olevan paha asia.
Luoja, hän on todella jäykistynyt.
- Holly, onko sinun pakko? - En ole nähnyt tällaista aikaisemmin.
Voi Luoja.
Tämä ei...
Ei vain ole reilua.
Muut tyttäret suunnittelevat häitä -
ja vauva kutsuja, käyvät ostoksilla äitiensä kanssa. Ja mitä minä teen?
- Hävitän ruumiita. - Voisin sanoa ihan samaa.
Laitanko veden kiehumaan?
Miehet ovat alistaneet Jonesin naisia niin kauan, kuin Jonesin naisia on ollut -
ja siksi sinun on oltava varovainen millaisen tyypin tuot kotiin, kulta.
Villi ja vaarallinen vaikuttaa miellyttävältä, mutta usko pois, olet samalla tiellä.
Pitäisi hankkia samanlainen poikaystävä kuin isä.
- Voi Luoja, sinä hankkisit? - Isässäsi ei ole mitään vikaa.
Tiesin sinun olevan lutka häntä kohtaan, mutta luulin sinun rakastavan häntä.
Rakastan häntä.
- Rakastan kyllä. - Entä syrjähyppysi?
Oletan, että isä ei tiedä hänestä?
Koska en usko, että hänen pitäisikään tietää yhtään mitään.
- Vai mitä, Grace? - Ei inahdustakaan, kulta.
- Olet hereillä. Toin teetä. - Kiitos.
Uskotko rouva Parkerin nähneen jotain viime yönä?
En, miksi?
Hän on tulossa tänne.
- Se ei merkitse hänen nähneen mitään. - Kenen?
- Mistä te puhutte? - Rouva Parkerista, hän ehkä näki jotain.
- Hän ei nähnyt mitään. - Näki hän sinut viime yönä.
- Ei. - Mahdollisesti.
- Voi Luoja! - Minä huolehdin hänestä.
Et, sinä pysyt täällä. Olet huolehtinut jo ihan tarpeeksi.
- Voi Luoja. - Ole vain rauhallinen.
Rouva Goodfellow, herätinkö?
- Oikeastaan, kyllä. - Toivoin miehenne olevan kotona.
- Minulla olisi hänelle asiaa. - Ei, anteeksi. Hän on poissa.
- Hän on kokouksessa kolme päivää. - Asia koskee...
kukkien asettelukomiteasta.
- Teidän täytyy puhua hänelle, ei minulle. - Cynthia Martin -
on tehnyt kaikkensa horjuttaakseen johtoasemaani.
Uskon hänen suunnittelevan vallankaappausta.
- Vallankaappausta? - Niin, selkäni takana!
Jos ei haittaa, niin minun on istuttava.
Selkäni takana ja pastorinkin selän takana.
Se on häpeällistä. Voisin jopa mennä niin pitkälle sanoakseni -
sen olevan amoraalista. Ja kaikki se mitä tiedän, -
- en tiedä kuinka saan oltua hiljaa. - Jeesus Kristus, tiesin sen. Hän tietää!
Ja kun pastori saa selville, hän tulee olemaan häpeissään, voin vakuuttaa.
- Aion kertoa hänelle, rouva Goodfellow. - Grace. Grace, ei.
Ei ole väliä, kuinka paljon tulee vahinkoa. Hänelle on kerrottava.
Olen varma, että Walterwill on vähäsanainen Cynthia Martinin kanssa, -
- ja kaikki tulee selviämään. - Mutta ei ainoastaan rouva Martin.
Heillä kaikilla on halpamaisia taka-ajatuksia.
60 vuoden ajan, rouva Goodfellow, en ole tiennyt mitään niistä.
Ja minun asemassanikaan. Se todella koskee sydämeeni.
Toivoin todella, että se ei ulottunut tänne, mutta se ulottuu.
- Miehellesi on kerrottava. - Riittää, rouva Parker.
- Pois tieltäni. - Mitä sinä oikein teet?
En halua tätä perhettä erilleen kaiken kokemamme jälkeen.
- Hän tietää! Hän meinasi kertoa isälle. - Kukkien asettelukomiteasta!
Tällä ei ole tekemistä minkään muun kanssa...
- Rouva Parker? - Hyvänen aika.
- Rouva Parker, kuuletteko minua? - Paskat. Onko hän...
- Kyllä, luulen hänen olevan. - Voi luoja.
- Hän sanoi, että hänellä oli heikko sydän. - Luulen, että sinullakin olisi, jos joku -
- hyökkää kimppuusi paistinpannun kanssa. - Se oli typerä väärinkäsitys.
- Sitä voi sattua kaikille. - Tämä ei voi jatkua, äiti! Nyt riittää.
- Ymmärrän, että olet järkyttynyt. - Niin olen! Täällä on kaksi ruumista.
- Yksi lammessa, yksi olohuoneessa. - Lammessa on kolme ruumista.
- Unohdit... - En halua tietää.
Tämä on mennyt liian pitkälle ja tarkoitan sitä.
Ymmärrän.
Ei häntä tule kukaan kaipaamaan.
Äiti? Isä palasi.
Huhuu!
- Tässä sitä ollaan. - Hei, kultaseni.
- Hei, isä. - Minulla oli loistava...
Olin sanomassa, että minulla oli loistava kokous.
- Hei, kaikki. Rouva Parker, kuinka voitte tänä aamuna? - Hän voi hyvin.
- Luulin sen kestävän kolme päivää. - Sen piti kestää kolme päivää, mutta...
On niin ihana nähdä sinua. Haluan kuulla siitä kaiken.
Pidin saarnani.
- Kuinka se meni? - Todella hyvin. He jopa nauroivat.
Mutta tiedätkö mikä oli ihmeellistä? Se mitä tapahtui myöhemmin.
Kun sain kehuja kaikilta. Neuvojalta -
ja kumppaneiltani. Tavallisesti se olisi... Mutta tiedätkö mitä ajattelin?
Miksi olen täällä?
- Olet aina ollut syvä mietiskelijä. - Se mikä merkitsee minulle eniten, -
on kotona.
Voi, kulta.
Joten, -
he rakastelivat jokaisessa huoneessa. Lillian ja Brian, eivätkös?
- Mutta he tekivät kaksi kierrosta. - Kaksi kierrosta.
- Meillä taitaa olla vähän tekemistä. - Ei, minun on nähtävä rouva Parker.
- Voi hemmetti. Tarvitsetko minua? - En. Se on kukkien asettelukomitea.
Vannon sen koituvan hänen kohtalokseen.
Rouva Parkerin kuolema tuli hirveänä iskuna meille kaikille, -
mutta kuten hyvin tiedämme, Jumala liikkuu tutkimattomilla teillä.
Joka muistuttaa minua puheesta, jota luin vastikään.
Jonka rouva Parker olisi varmaankin hyväksynyt.
- Erinomainen saarna, pastori. - Kiitos.
- Kiitos ja näkemiin. - Se oli todella hyvä.
- Pastori Goodfellow. - Rouva Martin.
Ajattelin, jos voisimme puhua kukkien asettelukomiteasta tällä viikolla.
Ei, mutta ehkä ensi viikolla. Ilmoittelen sitten.
Hyvä on.
Näkemiin.
Kuka siellä?
- Se olen minä. - Tule sisään.
Luulen tämän olevan paras vaihtoehto, eikös?
Armain Gloriani, oli taivaallista tavata sinut viimeinkin.
Olet saanut hullusta vanhuksesta todella iloisen hullun vanhuksen.
Kaipaan sinua ja ihanaa perhettäsi, -
mutta tulen käymään, yritähän vain estää minua.
Rakkaudella kaikille, äiti.
Äiti kulta, kuinka monta kuukautta siitä nyt on? Kaksi, kolme, neljä?
Silti puhumme sinusta koko ajan.
Odotamme kovasti käyntiäsi ja perheellä on paljon suunnitelmia.
Joten mitä uutta ja jännittävää täällä Little Wallopissa, saatat kysyä.
Hollylla on oikein mukava, uusi poikaystävä ja hän käski minun kertoa sinulle, -
että olisit iloinen hänen valinnastaan. Poika ei ole kuin muut.
Oikeastaan uskon pojalla olevan rauhoittava vaikutus häneen.
Ja Petey voi oikein hyvin. Hänestä on tulossa oikein toiveikas nuorimies.
Joka muistuttaa minua englantilaisesta, irlantilaisesta, skotlantilaisesta.
Kirkkoherra, rabbi ja pappi astuvat kapakkaan, ja baarimikko sanoo: -
"Mitä tämä on? Jokin pila?"
Walterkin on muuttunut mies. Voin jopa sanoa, että elämämme olevan huoletonta.
Olen hänen tukenansa kaikin tarvittavin keinoin ja hän taas minun.
Rouva Parkerfelt oli tekemässä tätä osaa porraskaiteesta...
Silloin kun luet tämän, sinulla on uusi työsi. Lykkyä tykö. Toivon, ettei ole mitään esteitä, -
mutta olen varma että viihdyt siellä, missä ikinä oletkin.
Hei, kultaseni. Muistatko Bobin ja Tedin? Se on niin kuin pelkäsimme.
Lampi. Levä.
- Sinilevä. - Mikä on ilmeisesti aika vakavaa.
- Se on todella vakavaa. - Todella, todella vakavaa.
- Pohdimme juuri vaihtoehtoja. - Kuten selitin jo pastorille, -
lampenne yhdistyy pohjaveteen. Joten levä ei vaikuta vain teihin, -
vaan se vaikuttaa koko kylään ja sinilevä -
on yksi pahimmista. Eli on vain yksi vaihtoehto.
Kuten hän sanoo, on oikeastikin -
- vain yksi vaihtoehto. - Mikä on?
Lammen tyhjennys.
Tyhjennys.
Laitanko pannun tulelle?
Joten sinun ja meidän välillämme sanoisin elämän olevan verratonta.
Ei melodraamoja, ei kriisejä. Elämä soljuu suht´ normaalia latuaan eteenpäin.
Tietenkin vähän nikottelua siellä täällä, niin kuin lampi.
Se tarvitsee nyt tyhjentää, joka on vähän hupaisaa, -
kuten voit kuvitella. Mutta olen varma, että selviämme siitä jotenkin.